Jeg giver, jeg gav, jeg har givet.
Jeg flyver, jeg fløj, jeg har fløjet.
Der er taget hånd om sagen. 47.
Halvdelen nu, resten bagefter.
Hvorfor skal de altid gøre det?
Hvad hedder du?
Jeg hedder Pierre Bertrand. Jeg er 32 år gammel.
- Jeg er postbud. - Sig nu hele sætningen.
Jeg hedder Victor Maynard. Jeg er 54 år gammel.
Og jeg er professional morder.
- Jeg elsker dig. - Klap i!
- Hvem fanden er du? - Jeg hedder Victor Maynard.
Jeg er 54 år gammel. Og jeg er lejemorder.
Vil du have en tår kaffe?
Victor Maynard.
Jeg elsker dig.
Goddag.
Hvor skal vi hen?
- Det var ikke mig. - Jeg elsker dig, Victor Maynard.
- Victor Maynard, jeg elsker dig. - Hvad fanden i ...
BESKYTTEDE BOLIGER
Jeg har læst, at hjemmeboende mænd -
- har tildens til, at føle sig tiltrukket af deres mor.
- Jaså? - Vi boede sammen længe.
- Ja, det gjorde vi. - Har du den tildens, Victor?
- Det tror jeg ikke, mor. - Hvad er problemet så?
- Jeg kan faktisk ikke blive. - Jeg fik dit kort fra Paris.
37 meter på gaden med en lyddæmper.
Din far ville have været stolt. At gå internationalt.
- Jeg kigger snart ind igen. - Vent. Din fødselsdag.
Det er ikke før ...
KVINDE STRANGULERET I BIOGRAF
- Det er alt for meget. - De er der alle sammen.
"Musiker omkommet." Der er plads til mange endnu.
Lidt af en karriere. Lidt af en arv.
Du fylder 55, Victor.
- Det ved jeg. - Din fars alder, da du blev født.
Jeg er begyndt at strikke. Blå til en dreng.
- Man har da lov til at håbe. - Farvel, mor.
Nogen er nødt til at videreføre familievirksomheden.
Jeg har også en gave til dig.
Han hedder Roger. Papegøjen Roger.
- Forkerte side af vejen! - Den forkerte vej!
CYKLING FORBUDT
RESTAURATION
- Rose. - Er det færdigt?
Jeg er bekymret.
- Jeg har ikke lyst. - Vi havde en aftale.
Ja, det ved jeg.
Men ...?
Rose, du må sværge helhjertet, at intet tilkommer maleriet.
Jerry, jeg sværger.
Du gør mig yderst glad ved at gøre det.
Og hvis det ikke er nok, så bare tænk på pengene.
Hvad tænker du på, Jerry?
Sådan ja.
Det er virkelig smukt!
- Hvor er kopien? - Du kigger på den.
Her er originalen.
Malingen er stadig våd.
Få dem ikke blandet sammen.
Kulturministeren er skuffet over salget af Rembrandts Selvportræt -
- til en russisk køber. Det har været udlånt til National Gallery.
Galleriet formåede simpelthen ikke at overbyde russerne.
Vi blev enige om 900.
900.000, eller jeg beholder det.
Det må I selv om. Jeg beholder det.
Tag det roligt.
Det var kun for sjov.
Perfekt, mr. Ferguson. Der er ikke skyggen af tvivl.
- Hvad fortalte de dig? - Det er bedårende.
- Hvordan fik du dog fat i det? - Det er min hemmelighed.
Vi ved måske ikke hvordan, men vi ved hvorfor. Pengene.
800.000 pund.
- Vi blev enige om ni. - Nej, otte.
- Ni. - Otte.
Okay, ni så.
900.000, eller jeg beholder det. Fint, jeg beholder det.
Jeg sagde lige ja til ni. Sæt det tilbage.
En million.
- Du må være gal. - Farvel.
Stop!
Jeg er ikke gangster -
- men jeg var ejendomsmægler i 20 år. Intet kan stoppe mig.
Tag det roligt.
Det var kun for sjov.
- Har vi penge nok med? - Ja.
Så nu ...
... er denne juvel ...
... den ultimative optegnelse af en mands frygtløse samtale med sig selv -
- min ejendom.
Og mr. Sakova rejser hjem med en god forfalskning.
Han kan alligevel ikke se forskel.
Men det kan jeg. Jeg har næse for det her.
Du har ... på din ...
Hvad ævler han om?
- Det er en forfalskning. - Umuligt.
Det er en forfalskning!
Sørme ja.
Se den gule farve ...
- Hun byttede dem om. - Det siger du ikke.
Du har en ny klient.
Ikke en skramme.
- Jeg kan altså få mange problemer. - Ja, så mange her.
- Rose. - Hvad?
- Dit held slipper op. - Hvad kunne der dog ske mig?
Hun er fuldstændig ude af kontrol.
Jeg skifter lige.
- Ser du noget, du kan lide? - Undskyld?
Noget at drikke?
- Farvel, skatter. - Farvel.
Omsider.
- Værelse 27. - Ja, det husker jeg.
- Du har ingen beskeder. - Sådan foretrækker jeg det.
Den ensomme type, hvad?
Der er en klokke ved sengen, hvis du skifter mening.
Hvor meget vejer du?
Ja.
Nej.
- Du har begået den ultimative synd. - Mor.
Genvind din chefs tillid. Dit renommé afhænger det.
- Familiens renommé. - Ja, mor.
Han har vel fundet en konkurrent. En der er bedre og yngre.
Det er vel rigtigt. Hvad synes du, jeg skal gøre?
Der er kun én ting, du kan gøre. Bed klienten om forladelse.
Dræb hende, og levér pengene tilbage.
- Du dræbte ham. - Han skulle til at dræbe dig.
- Okay, sæt dig ind. - Nøglerne.
Skynd dig!
- Vil de virkelig dræbe mig? - Hvad laver jeg?
Snart nu bilen.
Rør dig ikke ud af flækken.
Barney? Barney?
Sig ikke .... Ud. Nu.
Stop!
Ansigtet mod muren. Jer begge.
- Åh gud. Hvad har jeg gjort? - Hvem er du?
- Kender I ikke hinanden?
Jeg vaskede biler. Jeg har aldrig rørt en pistol før.
Du ville skyde ham. Ham og ...
- Åh gud. Er hun .... - Hun besvimede bare.
Har du aldrig affyret en pistol? Bare giv den til mig.
- Gør det ikke. Han skyder dig. - Nej, jeg gør ikke.
Du reddede mit liv. Hvorfor skulle jeg skyde dig?
Gør det ikke.
Bare læg den fra dig, før nogen kommer til skade.
Jeg giver ham den. Han har slips på.
- Og så er han knap så vred på mig. - Jeg er ikke vred på dig. På ære.
Dygtig dreng. Det var godt.
Hvad sagde jeg?
Du skyder faktisk ret godt for en nybegynder.
- Du dræbte ham dog ikke ... - Det ville jeg heller ikke.
Altså, jeg var vred på ham.
Det er helt forståeligt.
Bagefter tog jeg det faktisk ret roligt. Som om jeg havde alverdens tid.
Undskyld mig et øjeblik.
- Hvad er der sket? - Jeg skød ham. Han er ikke død.
Knægten havde intet valg. Vi er nødt til at gemme ham.
Slår I ham ihjel? I dræbte den anden.
Vi slår ham ikke ihjel.
Vi er nødt til at dræbe ham. Han har set os.
- Kan vi ikke gå til politiet? - De kan ikke beskytte os.
- Vi gør det på den stille måde. - Stop!
Du har ret. Vi kan sagtens slippe væk inden han vågner.
Lad os komme væk. Tag ikke hjem.
- Et sted med mange mennesker. - Hvem er du?
- Det er ligegyldigt. - Er du en agent?
Hvad laver du? Jeg er bange. Hvor er knægten?
Han stak af.
Jeg ved ikke, hvem du er, men kan jeg stole på dig?
Stole på mig?
Det her er ikke tilfældigt. Hans chef ønsker mig død.
Jeg håber bare, det sker hurtigt. Som med ham.
Jeg ville næsten ønske, det skete med det samme.
Så jeg slap for at spekulere over hvornår.
Åh gud!
Jeg skal tisse.
Jeg tror bare, det er nerverne.
Har du en serviet?
Silke. Dejligt.
Værsgo.
Det var ikke engang en million. Det er håndører for dem.
Jeg har ikke gjort nogen fortræd. Hvorfor er folk så blåøjede?
Vent. Hvor skal du hen?
Jeg har brug for beskyttelse. Jeg kan betale dig.
Jeg kan betale dig forud. Jeg har flere i min taske.
- Jeg kan ikke hjælpe dig. - Du må ikke bare forlade mig.
Det er du for rar til. Jeg bønfalder dig.
- Det kan jeg ikke. Tro mig. - Jeg føler mig tryg hos dig.
Du er klog, rolig og stabil. Du er som et ældgammelt egetræ.
Halvdelen nu, resten bagefter.
- Skal jeg køre? Du virker ... - Jeg er vred.
- De er i vejen. - Stjal du hans støvler?
Han skal ikke bruge dem mere, vel?
- Hvorfor har du en pistol? - Den er til mit arbejde.
- Hvad laver du? - Jeg er privatdetektiv.
Du ligner ikke typen.
- Hvad lavede du her? - Jeg iagttog en klients kone.
Hun havde en fræk aftale med en mand i en bil.
En fræk aftale?
- Hvad skal du have om ugen? - Om ugen? Jeg er alt for dyr.
- Hvor meget? - 30.000.
Det er i orden. Jeg får os ud herfra.
- Jeg vil have døgnbeskyttelse. - Undskyld, nej.
- Bak! Kør ham ned! - Det må være din spøg.
- Han har det fint. - Hvad laver du? Ind med dig.
Ind med dig! Jeg kan ikke se.
Du havde nær dræbt mig!
Sømmet i bund! Nu!
- Hvorhen? - Bare væk herfra.
Vi finder et diskret hotel og holder lav profil.
- Diskret? Er vi rige og berømte? - De tjekker de billige hoteller.
Ingen leder efter os her.
Tre ...
- Tre værelser, tak. - Navn?
- Smith. - Smith.
Hedder I det samme?
- Og De hedder, sir? - Tony.
Vi nøjes med et enkelt værelse.
- Undskyld mig. - Hvad? Av.
- Det kan ikke være dit alvor. - Hvem betaler?
Jeg kan ikke sove i andres nærvær. Jeg betaler selv for mit værelse.
Det handler ikke om penge, men om døgnbeskyttelse.
- Vent! - Nej. Vi tager ét værelse.
I kan diskutere videre i 322. Det er et af vores billigste.
- Er vi nu i sikkerhed? - Naturligvis.
Jeg overlader intet til tilfældighederne.
- Latrica, har du set Mike? - Beklager, mr. Ferguson.
Hvor er han?
Det ville hjælpe, hvis du kunne beherske dig selv.
Tre voksne i et lille værelse på et luksushotel.
Du har fået os bemærket!
Med mordere i hælene, så er man diskrete. Man skjuler sig.
Man råber ikke op i hotellets lobby.
- Hvilken side vil du have? - Hvad?
Nej. Jeg holder vagt. Tony.
- Du sover hos hende. - Så siger vi det.
Respekter venligst min zone. Det her ... er mit område.
- Det skal nok blive sjovt. - Find en anden tone, unge dame.
Piben havde en anden lyd tidligere. Jeg bønfaldt ikke dig.
- Jeg bønfaldt ikke. - At tilbyde en fyr 30.000 ...
- ... er næppe at spille kostbar. - Utroligt. Jeg har lige mødt dig ...
... men det ville tage mig flere dage, at notere alt hvad jeg hader ved dig.
- Vil du ikke med? - Nej. Jeg har brug for lidt ro.
Jeg er i baren. Lad det ikke vare længe.
Én ting. Hørte jeg dig sige, at hun betaler dig?
- Ja. - Jeg har ingen penge.
Bare rolig. Jeg passer på dig gratis. Det er faktisk sådan ...
Du kan hjælpe mig med, at passe på hende.
Så jeg er din assistent?
Elev.
Tony, du er en fin ung mand.
Det var alt.
Der er du jo. Jeg undrede mig over, hvad I lavede.
Jeg undskylder for før. Jeg var ...
... ubehagelig og ...
... og fjendtlig. Sådan er jeg normalt ikke.
Jeg var aggressiv og irriterende. Og ... sådan er jeg ret tit.
- Nej, du kan være en fornøjelse. - Virkelig? Hvornår?
- Jeg kan ikke lige komme på noget. - Skønt. Tak for det.
Lige nu er du ... en fornøjelse.
- Du hører ikke efter. - Jo.
- Hvad sagde du? - At du var en fornøjelse i 7-8 sek.
- Du beglor bartenderen. - Ja. Han kan lide mig.
Generer det dig? Hvorfor? Kan du lide mig?
- Det er et simpelt spørgsmål. - Selvfølgelig ikke.
Det var det, jeg tænkte.
Er det fordi, du kan lide ham?
Nej. Jeg vil bare have dig til at høre efter, når vi taler sammen.
Det rager mig, om du ligger i med hele hotellet.
- Det kommer ikke mig ved. - Du er utrolig.
Hej.
En stor glenfiddich.
Og en cognac og en belvedere.
Og en tequila, to små rødvin og nogle peanuts.
- Det er vel ikke kun til dig? - Nej, tequilaen er til dig.
Min far betaler.
Hvor meget vejer du?
Ved du hvad, Mike?
Du er den eneste med virkeligheds- fornemmelse i alt det her.
Den eneste.
- Det er ikke min skyld. - Ikke det?
Du sagde, vi ikke skulle hyre endnu en lejemorder. At Barney var nok.
Nu har jeg kun én livvagt. En inkompetent og fed en.
Hold op med at skælve. Hold så op!
Hvorfor skælver du? Tror du, jeg er vred på dig?
Tror du, jeg slår dig?
Det er pudsigt. Sandheden er -
- at jeg i aften er mere til tårer end vrede.
Du forstår vel, at vi har mistet hende?
Hunræven er gået under jorden.
Vores chancer for at finde hende er nærmest lig nul.
I aften er jeg bedrøvet.
Du er også bedrøvet.
Jeg bryder mig ikke om bedrøvede folk. Gå ud på toilettet.
Bare hold dig væk. Du ødelagde min aften.
- Jeg prøvede at få venner. - Du udstillede dig selv.
Har du nogen venner? Det kan jeg ikke tro.
- Undskyld. Forkerte dør. - Helt i orden.
Du er altid i vejen.
- Jeg faldt i søvn. - Det er i orden.
Alt hvad han gør er i orden. Du ødelægger støvlerne.
- Ignorer hende. Hun er fuld. - Min reaktionsevne er udhvilet.
- Nu kan vi holde vagt sammen. - Vi kan skiftes.
Fantastisk. De to musketerer.
- Hvad laver du? - Stiller dem ud til pudsning.
- De bliver stjålet. - Du er ikke på herberget.
Prøv ikke på noget.
Hvem tager den første ...
... vagt?
- Chef, så er han her. - Godt. Bed ham vente.
Vil du have noget?
- Bare kaffe. - Kan vi ikke bare gå?
Vil du venligst lade mig gå først.
- Fri bane. - Det siger du ikke.
Historien er ret utrolig. Ham, jeg hyrer til jobbet, -
- dræber en af mine mænd og lemlæster en anden.
Og han beskytter nu pigen.
- De skal begge skaffes af vejen. - Du skulle have ringet noget før.
- Vi prøvede at klare det selv. - Det kan jeg se.
- De dræbte Barney! - Mike.
Jeg kan ikke klare dig lige nu. Hent nogle cigaretter til mig.
- Put penge i vores parkeringsautomat. - Det kan I sgu selv gøre.
Og navnet på den herre, der forvolder problemer?
Jeg kender ikke hans navn. Jeg har aldrig mødt ham.
- Kan du fortælle noget om ham? - Mike, hop ind. Beskriv ham.
Højere end gennemsnittet. Tyndere end gennemsnittet.
Almindeligt udseende. Almindeligt overskæg.
Victor Maynard.
- Kender du ham? Hvor han er? - Nej, ingen kender ham.
Ingen har set ham. Han er af den gamle garde.
Hvordan ved du så, hvordan han ser ud?
Rygter.
I vores branche, er vi de to dyreste.
Han er faktisk lidt dyrere end dig.
Vi finder ud af, om han er det værd.
Bare tag for dig. Undtagen pølserne.
Du er storsindet.
Få nu bare betalt hotelregningen.
Får jeg ikke et øjeblik uden dig, så begår jeg selvmord.
Vent. Det var ikke med vilje. Jeg var bare heldig.
Rør dig ikke! Hænderne op!
Pis! Du ryster som et espeløv. Giv mig pistolen.
Jeg mener det! Du kender mig.
Jeg kunne nemt ramme kuglerne ved en fejltagelse.
- Du prøvede at drukne mig. - Kun en smule.
- Jeg er en sød og rar person. - Slap af. Træk vejret dybt.
Jeg er afslappet!
Det var et uheld. Du gjorde mig bange.
Find øret og læg det på is. Hospitalet kan sy det på igen.
Der er is i minibaren.
- Flygt! - Hvad?
Lort! Jeg fik ikke engang en badekåbe.
Smith, Smith og Tony?
Han prøvede at dræbe mig!
I badeværelset. Med en stor skyder.
Vent! Vent!
Mit øre! Dit syge svin!
Læg det på is!
- Skød du hans øre af? - Det var et uheld.
- Få dem ryddet af vejen. - Du har hyret en prof nu.
- Mike, hvad laver du? - Pigen. Overskægget.
De boede på hotellet. Knægten skød mit øre af.
- Minibilen! - For guds skyld. Hent bilen!
Han gjorde mig bange, så jeg ...
Du gjorde det nødvendige. Du er et naturtalent.
- De følger efter os. - Hurtigere.
- Det kan jeg ikke. - Kør hurtigere.
Jeg gør mit bedste. Jeg lærer bilen at kende.
- Er den ny? - Jeg fandt den i går.
- Nøglerne sad i. - Er den stjålet?
- Ja! - De haler ind på os.
Jeg tager speederen. Vi skifter plads.
- Flyt dig. Jeg kan intet se. - Men du får da befamlet alt.
- Baby! - Fortsæt. Vi er større.
- Jeg tror, de er væk. - Er du ikke sikker?
Hold så op!
- Hvor skal vi hen? - Vi skal ud af byen.
- Nej, jeg kan lide byen. - Ditto. Jeg kender ikke andet.
Vi kører i en stjålet bil, som er gennemhullet.
Vi bliver jagtet af lejemordere, og vel nok den halve politistyrke.
Vi skal ud af byen!
- Har du husket teltet? - Jeg har et skjulested.
- Mere skjult end hotellet? - Jeg ignorerer dig.
"Du ignorerer mig."
- Kan vi stoppe? Jeg skal tisse. - Nej.
Du får 30.000 om ugen. Du gør, som jeg siger.
- Jeg får penge for at beskytte dig. - 30.000?
Ja, jeg burde kunne sidde ned og tisse til den pris.
Mr. Smith, 30.000? Det er ret godt.
- Ja. - Jeg ved godt, det er farligt.
Men jeg klarer mig helt godt.
Så det, at jeg er din elev, kan vi gøre det formelt?
Så jeg kunne få en bid af kagen.
Nu skal du høre ...
Jeg kan tilbyde dig seks ugers træning.
I overvågning, id-forfalskning, våbentræning ...
Håndvåben, rifler, sprængstoffer. De 17 måder at strangulere på.
- Og grundtræning i giftdrab. - Alt det for at blive privatdetektiv?
Man ved aldrig, hvem man kan møde.
Okay. Fortsæt.
Jeg kan ikke tilbyde sygeforsikring, men kost og logi er dækket.
Samt et buskort til London.
Vil du tage dig af mig?
Ja.
Og mit navn er Victor Maynard.
Kom så!
Kom tilbage!
Det sted er kriminelt. Halvdelen af varerne er for gamle.
Så uansvarligt! Rystende barnagtigt!
Rystende!
Vil nogen have en figenrulle?
- Jeg vil gerne have en. - Skrid.
Er det en ko?
Meget større i virkeligheden.
Hvad er det her?
Det er mit hjem.
- Dit hjem? - Hvad er der underligt ved det?
Ikke noget.
Nu giver det hele mening.
Det var min farfars, min fars og nu er det mit.
- Lifte? - Den var til min mor.
Hun boede her sammen med mig indtil ... for nylig.
- Er hun død? - Nej.
- Står I hinanden nær? - Hvorfor spørger du?
Jeg er bare venlig. Hvad er der galt med dig?
Se, hvad jeg fandt!
Snehvide. Hejsa ...
Nu skal jeg vise jer jeres værelser.
- Du får mit gamle værelse. - Tak.
Kan du lide den? Min far lavede den til mig.
- Han var dygtig med hænderne. - Jeg har aldrig haft en far.
Jeg har naturligvis haft en, men han forlod os.
- Er det din mors værelse? - Ja.
Du er lidt vild med plastik, ikke? Kondomer rører dig sikkert ikke.
Hvordan har din assistent det?
- Vi bør nok slukke for ham. - Det er nok bedst.
Nej. Han har fået løn for resten af måneden.
Han giver da lidt selskab mens jeg venter.
- På dig. - Bare rolig.
Før eller siden begår en af dem en fejl.
Vi er i sikkerhed her, så længe vi følger er par simple regler.
Forlad ikke stedet. Saltet midt på bordet, tak.
Og myntesovsen.
Ingen kontakt med omverdenen. Mobiltelefoner skal være slukket.
Vinen skal også ind på midten.
Hvis du vil være så venlig.
Det er en let bourgogne.
Jeg kan specielt godt lide vine fra Burgund.
- Det er altså et fængsel. - Nej, det er et trygt sted.
Hvornår tror du, faren er drevet over?
Du bliver jagtet af lejemordere. Det driver aldrig over.
En lille gave fra min mor.
- Klokken er 2.45. - Det ved jeg da godt.
- Hvad er det, du laver? - Jeg vender sengen.
Jeg sover med hovedet mod syd. Jeg lider af søvnløshed.
Sådan. Stik mod syd.
- Hvorfor tænkte jeg ikke på det? - De sko.
De giver mig selvtillid.
Tony, som er ung og moden, og en smule eksentrisk, -
- men som alle andre kl. 2.45, så sover han.
Nej. Det er hende, vi går efter.
Se hende. En ventende ulykke.
Knægten er ubetydelig. Maynard derimod ...
Det er meningsløst at gå efter ham.
Han efterlader sig ingen spor. Ikke så meget som en krumme.
Han er den ultimative dræbermaskine.
- Hvad laver du? Du er sindssyg! - Jeg graver bare.
- Hold straks op! - Jeg ville plante nogle magnoliaer.
Det skulle være en overraskelse. Jeg stod op klokken seks.
Jeg har aldrig gravet et hul for nogen før!
- Hvorfor starte med mig? - Jeg ville takke dig!
- For at hjælpe mig i aftes. - Fyld hullerne op.
- Nej! - Det var ikke en anmodning!
Det var en ordre!
Det havde du ikke ret til. Det er min have!
Du er da ligeglad. En have skal være indhyllet i skønhed.
Hvor ens sanser kan få frit spil. Men du pakker dine egne møbler ind.
Du er kun lykkelig her i dit mørke og skrækkelige skjul.
I guder, den er skrækkelig! Den lugt følger efter dig overalt.
- Hvilken lugt? - Rengøringsmidler.
Det er som at være på et hospital. Her er så sikkert, at det er farligt.
Jeg mener det. Jeg er bange.
Jeg frygter, at jeg ender ligesom dig. Bange for alt.
- Jeg er ikke bange. - For at indrømme, hvem jeg er.
Hvad jeg ønsker.
Hvor vil du hen med det?
Du aner virkelig ikke noget om dig selv, vel?
Det er mig. Må jeg komme ind?
- Jeg er i bad. - Det ved jeg.
- Er det vigtigt? - Det tror jeg.
Okay.
- Tager vi et bad? - Det ser sådan ud.
Tony, på det sidste har jeg ikke rigtigt haft styr på tingene.
Jeg har været distræt på arbejdet -
- og jeg har lige overtrimmet mit bedste bonsai-træ.
Så jeg tænkte på -
- om det måske er dig, der forvirrer mig.
- Forvirrer dig? - Ubevidst.
Uden nogen af os egentlig ved det.
Forvirrer dig?
Seksuelt.
- Tanken er absurd. - Jeg vidste ikke, du var ...
Det er jeg ikke. Det er sagen.
- Det er forvirrende. - Ja.
Okay ... Hvad er din første tanke?
Mit bonsaitræ.
Jeg kan bruge gummiplanten.
Jeg skal ikke forstyrre dig mere.
Alle ved, det er en kopi.
Mr. Ferguson vil vide, hvor pigen fik det fra.
Jeg blander mig ikke med kriminelle elementer.
Selv dit smil er forbryderisk.
Navne!
Der er mange, som kopierer malerier.
Dem, jeg kender, gjorde det ikke.
Tving mig ikke til at skyde først og spørge bagefter.
Fat pennen.
Hvilken smag er det?
Klokkebusk.
De er ikke værst.
Værsgo. Men jeg ved ikke, om de er dygtige nok.
Fremragende. Fabian.
Nej, nej.
Tag maleriet.
Det er mig.
- Forstyrrer jeg? - Slet ikke.
Jeg ved godt, det er sent.
Undskyld for det tidligere. Jeg skulle ikke have sagt alt det.
Jeg var vred. Og meget træt.
- Der er ingen skade sket. - Hvorfor også tage mig alvorligt?
- Du burde få sovet lidt. - Jeg kan ikke sove.
- Hvad er det denne gang? - Jeg har ondt i kæben.
Jeg har for mange tænder ovre bag ved.
Har du nogle piller? Tamazepan, Trazadone ...
Sovepiller, Valium, Zanex ...
- Nej, beklager. - Okay, så går jeg bare ...
Jeg kunne ...
... massere dine fødder.
- Er det dit alvor? - Akupressur.
Jeg lærte det for længe siden. Jeg bruger det til tider på mig selv.
- Det er godt mod angst. - Masserer du dine egne fødder?
Her?
Der?
Du har virkelig et godt tag på det her.
Mange oplever natlig angst. Det er helt normalt.
Lad det ikke gå dig på.
Må jeg fortælle dig noget? En tilståelse.
- Hvorfor ikke? - Jeg kan lide dig som min beskytter.
Du er virkelig god til det. Det virker i hvert fald sådan.
Jeg har ikke rigtig noget at sammenligne med.
Ingen har nogen sinde beskyttet mig før.
Men med dig, nyder jeg det virkelig.
Jeg nyder at gøre det.
Med mig i særdeleshed?
Med dig ... i særdeleshed.
Må jeg ...
... massere den anden fod?
Tony, luk mig ud!
Tony, hun slår mig ihjel!
En gammel hare i en kørestol har lige prøvet at dræbe mig.
Det er sandt.
Mor? Mor, er du der? Det er mig.
Mor?
Jeg har alt under kontrol.
Hun mener det godt.
- Mor, kan vi tale om det? - Du skuffer mig, Victor.
- Gider du sove i stuen? - Jeg er for bange.
- Du kan sove inde hos mig. - Ja. Tony passer på dig.
Dit omdømme hænger i laser.
- Mor ... - Hun er en typisk mor.
Indtil du dræber hende, er du målet.
- Jeg stod bag døren. - Det har jeg sagt, du aldrig må gøre.
- Tilgiv mig, jeg ... - Stop.
Ved du, hvilken knibe du er i?
Siden jeg er flyttet, er du gået i hundene.
Du går ikke engang i seng med hende.
Mor, jeg tror, vi har et problem.
- Det tror jeg også. - Jeg ved, du har ofret meget ...
En Beretta til din 7-årige fødselsdag. En guddommelig pistol.
Jeg tænker bare på, hvad det som resultat -
- har gjort mig til.
Du er blevet din fars søn.
Du reddede mit liv. Igen.
Det var ikke med vilje. Jeg har aldrig været så bange.
Jeg er glad for, at du gjorde det. Jeg har noget at leve for nu.
Jeg er forelsket.
- Virkelig? - Ja.
Ja, ja, ja.
Put dig under dynen. Kom nu.
Bare læg dig tilbage.
Han er så rar.
- Han er så rar. - Hvem?
- Mr. Maynard selvfølgelig. - Virkelig?
Da hans mor vækkede mig, drømte jeg om ham.
Virkelig?
Det er pudsigt. I går -
- tænkte jeg kun på at slippe væk. Og nu ... vil jeg aldrig væk herfra.
Hvad skete der ind i mellem?
Nok.
Nej, vi bliver her. Os tre.
Én stor, lykkelig familie.
- En vanskelig nat. - Slet ikke.
Min mor kræver en forklaring.
- Jeg forstår, hvordan du føler. - Gør du?
Jeg havde en fætter. Gal som din mor, stakkels knægt.
Men jeg elskede ham. Familie er familie, ikke?
Jeg kan sagtens selv. Jeg kom jo også selv hertil.
- Hvordan ... - Mit navn er Fabian.
Du skal anbefale mig en, som kan male sådan et her.
Hvem har lavet det?
- Rembrandt. - Hvem?
- Rembrandt. - Giv mig hans adresse.
- Han er død. - Død?
- Hvornår? - For 300 år siden.
- Giv mig et navn. - Det må være Jerry.
- Jerry hvem? - Jerry Bailey. National Gallery.
Han er en ven.
Udmærket.
Det tog sin tid, men ...
Goddag.
Sikke en redelighed.
I dag er det mr. Maynards fødselsdag, hurra, hurra, hurra ...
Er alt det for min skyld?
Jeg er rørt. Det er så venligt af jer.
Det ved jeg. Pust dem ud.
Beklager det med spejlet.
- Hvordan vidste I, det var i dag? - Fra billederne i dit gamle værelse.
- Har du gjort det? - Nej. Det var dig.
Jeg sidder fast.
- Det ved jeg. - Nej. Jeg kan ikke bevæge mig.
- Mine sko. - Har du dem stadig på?
Selvfølgelig.
- Det er mit ur. - Jeg tænkte, du ville have det.
Tak.
Hvor meget vejer du?
Godmorgen.
Herregud, Mike, du har før været skudt.
Tony, hvad synes du om det her værelse?
Det trænger til kulør.
Kulør.
MUSIKER MYRDET I MORECAMBE
MAND KASTET UD FRA TOWER BRIDGE
DIPLOMAT KNIVDRÆBT
SKUDT I HOVEDET
Til dit første mål, min første pistol.
Tillykke. Din far, Felix.
Kulør.
Tony, jeg tror, det vil falde i hendes smag.
- Rose. Må jeg komme ind? - Nej, jeg er ikke påklædt.
- Er alt i orden? - Ja, hvorfor ikke?
Ikke for noget. Kom lige med ned. Jeg vil vise dig noget.
Vil du ikke se det?
- Hvorfor smiler du? - Det finder du ud af.
- Vend dig om. - Hvorfor?
- Vend dig nu om. - Først sig hvorfor.
- Vend dig om. - Er du også med i det?
- Naturligvis. - Vær nu ikke et barn.
Hvorfor gør I det her?
For at gøre overraskelsen større.
Jeg har dig. Vær ikke bange. Det er hurtigt overstået.
Så er tiden næsten inde.
- Tiden er også inde for jer. - Den pistol er farlig.
- Det siger du ikke. - Du misforstår.
Den er blot et arvestykke. Den kan eksplodere.
- Du er en løgner og en morder. - Og du er en tyv.
- I er skabt for hinanden. - Hvornår opdagede du det?
Han er ikke privatdetektiv. Han er en lejemorder.
- Hyret til at dræbe mig. - Det er desværre sandt.
I er virkelig nogle lorte. Hvordan kan I leve med jer selv?
- Var jeg ikke en detektiv-elev? - Som skyder folk?
Somme tider. Ved et uheld. Hvis det er uundgåeligt.
- Dræber du mig nu? - Selvfølgelig gør jeg ikke det.
Men hvis du tager af sted, så gør en anden det.
Jeg kan næsten gætte hvem.
- Hvem? - Dixon.
Dixon? Er han dygtig?
Han er en skændsel mod faget. En sadist. Et vilddyr.
- Mr. Maynard. - Ja, Tony?
Vi får ram på ham.
Jeg giver, jeg gav, jeg har givet.
Jeg vælger, jeg valgte, jeg har valgt.
Jeg føler, jeg følte, jeg har følt.
Jerry. Vi er i knibe.
Situationen er blevet ...
... farlig.
- Hvor er han? - Hvem?
Manden, der skulle dræbe dig.
- Hvem spørger? - Hans afløser.
Hvor er han?
- Det ved jeg ikke. - Sig det ...
... eller jeg skærer hans finger af, og tvinger dig til at sluge den.
Hvorpå jeg lader dig være alene med ham.
Vil du gerne være tapper?
Det ville Jerry også.
Hånden, tak.
- Jeg har mistet taget. - Nej. Genlad.
Vi gør det sammen.
Fødder, tjek. Hånd, tjek.
Håndled, tjek.
Hvis der er tid, så slap af. Jeg har tid, jeg slapper af.
Jeg holder vejret.
Jeg er ét med min pistol.
Jeg skal måske kigge væk. Jeg lægger måske pres på dig.
Fødder, hånd, håndled, -
- åndedræt.
Imponerende.
Folk træner i årevis, for at kunne gøre det der.
Jeg skød ikke.
Læg pistolerne fra jer. Langsomt.
Victor Maynard.
- Omsider. - Og du er?
Du ved udmærket godt, hvem jeg er.
Dixon.
- Hector Dixon. - Hvordan staves det?
- Gør ham ikke vred. - Dixon?
Er det dig, der tager de job, jeg ikke gider?
Og dem, du forkludrer.
- Har de tortureret dig? - Nej. Jeg gav dem straks adressen.
Hvorfor udførte du ikke opgaven?
Hvorfor tror du?
Ja. Det er virkelig hjerteskærende.
Stil jer op ad væggen.
- Jeg har savnet dig. - I lige måde.
Tony.
Maynard, udfør dit job, og jeg dræber ikke knægten.
Undskyld?
Dræb pigen, jeg skyder dig -
- men han går uskadt herfra.
- Det kan jeg ikke. - Gør det!
Bare gør det.
Jeg foretrækker dig. Jeg vil have den bedste.
Skyd ham.
Vend dig om.
Rør jer ikke!
Du der, hænderne op.
Højere op.
I din alder, skal jeg stadig lave dine lektier.
- Du, der. - Mig?
Saml pistolen op. Og visiter rotten.
Knægten kan trænes, men han får aldrig det, du har.
- Dræberinstinktet. - Det ved du, jeg ikke tror på.
Nej, du tror på opdragelsen. Altså, skyd skylden på moren.
Vores uoverensstemmelser til trods ...
- Så er jeg dig taknemmelig i dag. - Bliv nu ikke sentimental.
Så I det?
- Så hvad? - Ingen rører sig.
- Den tog han fra mig. - Læg våbnene.
Nu!
Og kniven.
- Du har virkelig mistet taget. - Det er jo Felix' pistol.
Det var min fars første og foretrukne våben.
Jeg håber, det lindrer skudhullet.
Farvel.
Tony, kom og se, hvad der sker, hvis man ikke renser sin pistol.
TRE ÅR SENERE
Skat.
Har nogen set katten?
SLUT Oversættelse: A. Boersen